Customin tarjoaa Efect-Rontti
Onko sinulla koskaan tuntemuksia, joita et pysty selittämään?
Oletko koskaan menettänyt näiden tuntemusten hallintaa?
Onko näillä tuntemuksilla nimeä?
Nämä olivat kolme ensimmäistä kysymystä, jotka tohtori Malicent kysyi Joseph Kinkirkilta, -
vain kuusi tuntia hänen pidättämisensä jälkeen, joihin Kinkirk vastasi, -
Kyllä, kyllä ja Henry.
Tähän perustui ja kaatui, heidän epäonnistunut puolustuksensa, -
ei ainoastaan tarkasti, kerättyjen fyysisten todisteiden takia, -
vaan myös nykyään valloilla olevaan, -
modernin psykiatrian johtopäätökseen, jakomielitautia ei ole olemassa.
Se oli psykologinen muoti villitys, terapeutin tuottama sairaus, -
joka sai puhtia TV:n puheohjelmista, novelleista ja huonosti toteutetuista Hollywood elokuvista.
Joseph Kinkirk on ollut seurannassa, -
useissa psykiatrisissa laitoksissa, suurimman osan aikuiselämäänsä, -
mutta siltikään ei löydy yhtään, dokumentoitua viittausta Henryyn, -
ajalta ennen hänen pidätystään.
Henry ei kidnapannut Sarah McKenzieta.
Hän ei riisunut Sarahia, tai sitonut häntä sänkyyn kellarissa.
Hän ei raiskannut tytön 12-vuotiasta vartaloa, -
tai yrittänyt irrottaa, tämän munasarjoja mattoveitsellä.
Eikä hän videoinut sitä kahta tuntia joka Sarahilla kesti vuotaa kuiviin -
kun se operaatio epäonnistui. Henry ei tehnyt näitä kauheuksia koska -
Henryä ei ole olemassa.
Joseph Kinkirk on täysin tietoinen toimistaan, -
aivan kuten hän oli silloinkin kun teki ne.
- Ikävä kyllä on yli puolenyön. - Tiedän.
Tarvitsen kaksi shottia tequilaa, veden ja hiukan lisää ääntä telkkariin.
- Pyydän. - Totta kai.
Minuutin yli puolenyön, -
Missourin osavaltio aloitti, Joseph Kinkirkin teloituksen myrkkyruiskeella.
Kuvernöörin toimistosta ei tullut lykkäystä...
Voi luoja.
Saisinko kaksi... Voinko saada pari shottia lisää, kiitos?
- Haluaisitko minun vaihtavan kanavaa? - En, tuo käy.
Herra Kinkirk todettiin kuolleeksi 18 minuuttia yli puolenyön.
Kuten juuri kuulitte, Joseph Kinkirk teloitettiin Missourin osavaltion vankilassa.
Saamme tietoa teloituksen reaktioista...
- Haloo. - Hei, äiti.
- Hei, kulta. - Minulla on ikävä sinua.
Niin minullakin on ikävä sinua. Mikä tuo ääni on?
Stephen-setä tekee aamiaista.
Voidaanko me nyt lähteä Starbucksiin?
- Millainen eilisilta oli? - Katsoimme Elävien kuolleiden yön.
- Voi ei. Se on salaisuus! -Anna puhelin sedällesi.
- Äiti haluaa puhua kanssasi. - Näitkö heidän käristävän sen pahiksen eilen?
Se oli myrkkyruiske ja en.
- Veditkö taas kunnon lärvit kuten yleensä? - Katso vähän miten puhut Sammyn edessä.
Sori. Veditkö taas, kunnon lärvit niin kuin yleensä?
Olen myöhässä. Nähdään iltapäivällä.
Haloo? Hei. Hei! Tuo oli tylyä. Äitisi löi luurin korvaani.
- Isä, voinko soittaa sinulle takaisin? Olen, lentokentällä. - Tarvitsen kantasi potilaasta!
- Sinä huudat taas. - Huudanko?
Anteeksi! Kuule. Minusta tämä tapaus on äärimmäisen kiinnostava.
- Lähetä minulle hänen tietonsa, niin luen ne. - Ei, ei, sinun on tavattava hänet.
Haen sinut lentokentältä. Anna hänelle edes yksi tunti.
Et voi odottaa, että minä järjestelen elämäni uusiksi, -
joka kerta kun, löydätjonkun lääketieteellisen kummallisuuden.
Suljitko sinä puhelimen?
Isä? Hei.
- Mistä sinä löysit tämän David Bernburgin? - Tohtori Foster ohjasi hänet minulle.
Charlie? Niinpä tietysti.
David otettiin säilöön irtolaisuudesta, ja vapautettiin Charlien huostaan seuraavana päivänä.
- Kuinka kauan hän on ollut potilaana täällä? - Pari päivää. Viikonlopusta lähtien.
Siinäkö kaikki? Yleensä hoidat heitä kuukauden, -
- ennen kuin annat minun setviä heidät. - Mutta tällä tapauksella onkin aivan uusi esitys.
- Niinkö? - Nauti.
- Saisiko tänne hiukan lämpöä? - Hoituu.
- Hei. - Hei.
- Kiitos. - Olen tohtori Cara Jessup. Ja sinun täytyy olla David.
- David Bernburg. Eikö niin? - Kyllä. - Bernburg, onko se saksalainen nimi?
- En tiedä. - Tiedätkö miksi me olemme täällä?
- Haluat esittää minulle kysymyksiä. - Käykö se sinulle?
- Kyllä. - Selvä. Oletko ollut pyörätuolissa koko ikäsi?
En. Olin onnettomuudessa pari vuotta sitten.
- Selvä. Oletko vasen vai oikeakätinen? - Oikea.
Kuinka monta ikkunaa lapsuuden kodissanne oli?
Kymmenen. 11, jos lasketaan ovessa oleva tähden mallinen ikkuna.
- Mutta sitä ei voinut avata. - Selvä. Eli kun laskit näitä ikkunoita, -
- olitko talon sisä- vai ulkopuolella? - Sisällä. Siellä on lämpimämpää.
Kasvatettiinko sinut johonkin uskontoon?
Rouva, minut kasvatettiin vuorilla.
Jumala piti meitä kädestä, ja saatana odotti meidän kaatuvan.
Haluaisin näyttää sinulle, muutaman abstraktin kuvan, -
ja sinun pitää kertoa mitä niistä tulee mieleen, ymmärrätkö?
Kaksi pientä lasta.
Ja he leikkivät sitä yhtä peliä, tuota...
- Patty cake, patty cake... - Selvä, selvä. Hyvä.
- Entä tässä? - Näyttää norsulta sirkuksessa.
Onko se iso norsu?
Ei, vaan norsu vauva.
Näetkö mitään numeroita tässä ympyrässä?
- 16. - Selvä. - Entä tässä?
- 73. - Oikein.
Onko sinulla koskaan tuntemuksia, joita et pysty selittämään?
Ei.
Tunnetko koskaan vihaa tai väkivaltaisuutta tai masentuneisuutta ilman varsinaista syytä?
- En. - Selvä. Kiitos paljon.
No niin, isä, minä odotan?
- Mitä? - No, et tuonut minua tänne Davidia tapaamaan, vai mitä?
- Haittaako jos otan yhden puhelun? - Ei. Eihän, minulla muuta olekaan kuin aikaa. Siitä vain.
Haloo.
Tohtori Harding tässä. Onko Adam siellä?
Olen pahoillani tohtori Harding. Täällä ei ole muita kuin minä.
Haluaisin, että etsit hänet.
Mitä tuo oli?
- Täällä on Adam. -Adam, tohtori Harding tässä.
Onko sinulla hetki aikaa puhua kollegani kanssa?
Mikä ettei.
Sinun ei olisi tarvinnut tehdä tuota.
- Tehdä mitä? - Elvistellä. Se saa sinut näyttämään puoskarilta.
- Hei. Minä olen tohtori Jessup. - Jessup? Oletko tohtori Hardingin tytär?
- Kyllä, minä olen. Ja sinä olet Adam. - Sinun miehesi murhattiin, eikö vain?
- Kyllä. - Miten?
Ryöstäjä viilsi hänen kurkkunsa.
- Milloin? - Kolme vuotta sitten.
- Missä? - Kun olimme palaamassa kirkosta jouluaattona.
- Oliko tuo mielestäsi töykeää käytöstä minulta? - Ei alkuunkaan.
Olen tottunut siihen.Aggressiivinen rooli, manipulaatio on yleinen välttely tekniikka, -
jota epävakaan persoonallisuuden omaavat, käyttävät terapiassa.
Mutta senhän sinä jo tiesitkin, etkö vain?
- Hyvä tyttö. - Minun pitää huomioida, hyväksikäyttävät patologiset taipumuksesi.
- Oletko valmis vastaamaan muutamaan kysymykseen? -Anna palaa.
Kuinka monta ikkunaa lapsuuden kodissanne oli?
-Yksi. -Yksi?
Itse asiassa kaksi jos tuulilasi lasketaan.
Ymmärrän. Kasvatettiinko sinutjohonkin uskontoon?
- Katoliseksi. - No niin Adam, minulla on sarja abstrakteja kuvia tässä.
- Haluaisin että katson niitä ja... - Tanssijoita, koiperhonen, norsuja, paholainen.
- Olen nähnyt kaiken tämän aiemminkin, tohtori. - Niin selkeästi oletkin.
Okei, Adam. Näetkö numeroita ympyröissä?
- En. - Entä tässä?
En.
Hyvä. Hienoa.
Entä tässä?
Seitsemän.
Selvä.
Selvä, Adam... Saanko katsoa silmiäsi?
Onko sinulla piilolinssit?
Ei. Tämä on niiden oikea väri.
Oletko sinä värisokea? Punavajaus, syntymästä asti.
Selvä, Adam, eiköhän tässä ollut kaikki.
Kiitos yhteistyöstäsi.
Voinko minä lähteä nyt?
- Sinä järjestit minulle ansan. - En. Tarjosin mahdollisuuden harkita joitakin olettamuksiasi.
Adam on isäntä, David sivupersoona.
- Mikset antanut minun haastatella Adamia ensiksi? - Mitä hauskaa siinä olisi ollut?
- Haloo! - Äiti! - Hei. - Hei!
Minulla oli tosi kova ikävä!
- Hei isukki. - Hei, Stevo. Melkoinen rumpusetti.
- Hei, ukki. - Siinähän se minun enkeli on. Miten menee?
- Haehan tavarasi. - Selvä. - Minä autan sinua. - Oliko hänellä hauskaa?
Hän oli melko äksy, ennen kuin se toinen kalja kihahti.
- Jäättekö illalliselle? - Emme. Sammylla on huomenna koulua.
- Oletko kunnossa? Siis oikeasti kunnossa? - Kyllä minä pärjään.
Mitä sinä touhuat?
- Teollista sulkemista. - Hienoa.
- Sinulla ei ole hajuakaan mistä puhun, eikö niin? - Kyllä.
- Ei. - No niin, täältä sitä tullaan.
- Kiititkö Stephen setää, kulta? - Kiitos, Stephen setä.
- Sammy, sinä tuot seuraavan kerran oluet, eikö? - Selvä.
Pakko sanoa, että rakastan näitä alaikäisenä juomassa vitsejä.
- Kiitos. - Rakastan niitä. - Kiitos paljon. - Hei!
Näkemiin. Painukaa pois tontiltani.
- Älä aja pihatien perälle. - Miksi?
- Koska minulle jää liian vähän tilaa päästä ulos. - Kyllä sinä pääset ulos. - Ei, se on...
Kiitos isä. Tämä on täydellinen.
Kulta, mene kylpyyn,jooko? Sen jälkeen syömme.
Selvä äiti!
- Mikä tuo on. -Adamin kansio. Vilkaise.
Harkitsen sitä.
Minulla ei näytä olevan paljoa aikaa Jumalalle nykyään, tohtori.
Se näyttää toimivan molempiin suuntiin.
Entä sinä? Onko sinulla uskoa?
Tyttäreni menetti miehensä jokin aika sitten.
Hän oli hyvä, hyvä mies, ja hänet murhattiin ilman syytä.
Murhattu?
Joten minun on vaikea uskoa, -
Jumalaan joka voisi vahingoittaa tytärtäni... Onko Adam siellä?
Olen pahoillani tohtori Harding. Olen ainoa täällä.
- Pikku CC. - Hei Charlie. Näytät kamalalta.
Kiitos.Antibiootti kuuri, niin olen kunnossa.
- Selvä. - Mistä tämä nautinto?
Adam Saber. Haluan tietää miten hän tuli luoksesi, ja miksi laitoit hänet isälleni.
Poliisit löysi hänet makaamasta kadulla.
Hän ei vaikuttanut päihtyneeltä. Väitti ettei voi kävellä.
Kertoi nimensä olevan David Bernburg.
Kun tutkin häntä, hän oli jalkeilla ja sanoi olevansa Adam Saber, -
sanoi, ettei tiedä miten joutui sairaalaan.
-Ajattelin isääsi heti. - Niin totta kai.
Oletko tavannut potilasta,jolla on värisokeus vain yhdessä silmässä?
- En, miksi? -Ajattelin, että se saattaisi selittää...
- Unohda. - Kuinka Sammy voi? - Mahtavasti.
Jalkapallo hullu. Koululla on karsinnat perjantaina. Sinun pitäisi tulla.
- Mielelläni. - Hyvä. Voisinko saada kopion hänen sairaala mapistaan?
- Faksaan sen iltapäivällä. - Kiitos.
- Pidä huoli itsestäsi,jooko? - Kyllä.
- Pidän. Pidä sinä huoli siitä lapsesta. - Kyllä.Aina.
- Vieläkö Ellie työskentelee radiologina? - Kyllä, mutta hän on kolmannessa kerroksessa nyt.
- Selvä, kiitos taas. - Näkemiin.
Onko mahdollista, että vääntäessään niskansa, -
hän puristaa ja vapauttaa hermon, joka aiheuttaa jonkin väliaikaisen halvaantumisen?
Katso. Tämä röntgenkuva. Kolmas, neljäs, viides nikama...
Sulanut.
Joten, katsomme kahden eri ihmisen röntgenkuvia.
- Kaksi eri ihmistä. - Se on väärennös tyyppi, lääkäri.
- Lääkäri? - Toki. Kuinka hyvin tunnet hänet? - Joskus en ollenkaan.
Hän pääsee ihosi alle, eikö pääsekin?
Nämä ei ole hänen kuviaan. Ne ei voi olla.
Eikö ole mahdollista, että mitä katsot, -
- on oikeasti mitä näet? - Ei, koska tämä ei ole mahdollista.
-Adam on aito. - Ei. Hän on toivottoman sairas nuori mies, -
mutta hän on täysin tietoinen Davidista, ja Davidin teoista.
David on täysi keksintö ja todistan sen sinulle.
Tiedätkö mitä? Emme ole syöneet päivällistä yli kuukauteen.
Tulethan pääsiäisenä?
- Haluatko, että tuon jotain? - Vain hauskan itsesi.
- Minun tyttöni. - Niin.
- Kiitos. - Kiitos.
Selvä. Mikä nimi?
David Bernburg, Shadywoodin lukio, Shadywood.
Shadywood.
Anteeksi tohtori. Säikähditkö hieman?
- Kyllä hieman. - Kuule, en halunnut sinun lähtevän, -
- ilman että pystyin sanomaan kiitos. - Mistä?
Yrität auttaa.
- Kiitos. - Ole hyvä.
Anteeksi. Etsin vuosikirjoja.
Toinen käytävä takana. Mutta sinun pitää olla nopea. Suljen 10 minuutin kuluttua.
Olen nopea. Lupaan.
Selvä.
Oletko kohta valmis?
Menee vielä hetki.
Matthew, Mark, Luke ja John, siunaa sänkyjossa makaan.
Siunaa minua, kun he laittavat minut nukkumaan, annan itseni Jumalan huomaan.
Viisi pientä enkeliä sänkyni ympärillä, yksi jalalle ja yksi päälle.
Yksi laulamaan ja yksi rukoilemaan, ja yksi ottamaan syntini pois.
Aamen.
Hän ei tarkoita sitä.
Vai mitä?
- Haloo. - Charlie.
Pikku CC.
Kuulostat kamalalta. Kuule, kuule. Voinko tuoda sinulle jotain?
Et. Minulla on keittoa.
Ja se antibiootti alkaa tehoamaan.
Inhottaa kysyä, mutta et faksannut minulle Adam Saberin mappia.
Anteeksi. Käykö heti ensimmäisenä?
Kyllä, kyllä, totta kai. Lepää nyt hieman,jooko?
Lepään. Nähdään pian.
Selvä, voi paremmin.
Anteeksi. Osaatko kertoa missä Quarry Talo on?
En tiedä miten jouduin sairaalaan. Ei aavistustakaan miten menin sänkyyn eilen.
Ymmärrätkö? Herään vain huoneessani, enkä muista mitään.
- Hoitajat auttoivat sinut sänkyysi. - Olinko hereillä?
Kyllä olit.
Haloo.
- Ne ovat pilalla, eivätkö olekin? - Olen pahoillani. Koputin oveen.
- Olin... - Löysin ne tänä aamuna.
Ne mahtoivat olla vedessä viikkoja.
Kaikki se musiikki, kaikki se elämä, kaikki poissa.
Luulen... Luulen, että osan voi pelastaa, oikeastaan.
Aina on toivoa.
- Kuka sinä olet? - Etsin David Bernburgia.
- Davidia? - Niin. - Seisot hänen päällään.
Se tapahtui näihin aikoihin vuodesta, -
joku paikallinen toimittaja, väistämättä törmää arkistoituun juttuun, -
ja yrittää tehdä siitä varoittavan tarinan.
Puhutko Davidin onnettomuudesta?
En kultaseni.
Hänen murhastaan.
- Miten hänen onnettomuus tapahtui? - Hän kaatui.
Märkiä lehtiä kivi askelmilla.
Ja sillä tavalla hänen elämänsä alkoi uudestaan.
Mutta hän hyväksyi kohtalonsa jalosti.
Kolme vuotta, -
David näytti maailmalle kuinka kirkkaasti, pyhä henki loisti hänen kanssaan.
Mutta sitten... David eksyi reitiltään.
Hän löysi kaupungista lääkärin, -
joka teki kokeita selkärankaproteeseilla, tai jollain sellaisella turhuudella.
David alkoi uskoa, että tämä harjoittaja pystyisi, jonain päivänä antamaan hänen jalkansa takaisin.
Näytti, että joka kuukausi hän meni bussilla kaupunkiin toivo silmissään...
Ainoastaan tullakseen piikitetyksi ja aukaistuksi, ja palasi särkyneellä sydämellä.
Sitten yhtenä kuukautena hän lähti kotoa, eikä koskaan palannut.
Viikkoa myöhemmin hänen jäänteet löydettiin.
Hänet oli viety metsään ja pahoinpidelty.
Kidutettu. Voitko kuvitella?
David istumassa siellä, katsomassa, -
kykenemätön laittamaan vastaan. Katsomassa kun, he tekivät hirveitä asioita hänelle.
En... En pysty. En...
Ja toivon, ettet koskaan voi.
David käänsi selkänsä Jumalalle, ja etsi tieteestä vastauksia.
Herra kertoi meille melko selkeästi.
Älä vähennä uskoasi minuun.
Hei Art. Ottaisin kupin kahvia, ja hieman sitä omenapiirakkaa.
Hei kullannuppu. Oliko hauskaa?
- Ei. Meillä oli linnun hautajaiset. - Hienoa. Hienoa.
Haluatko hakea karkkia kun puhun vaarille?
Selvä, mene vain.
Mikä on olennaisin eroavaisuus, -
persoonallisuushäiriöllä ja harhaluuloisella?
- En tiedä. - Olen keksinytjotain. - Niinkö?
Oikea David Bernburg syntyi helmikuun viides, vuonna 1963.
Hän liukastui ja hajotti selkänsä marraskuussa, vuonna 1979.
Hänet murhattiin huhtikuussa vuonna 1982.
Sillä aikaa, kun jokainen paikallinen TV yhtiö ja sanomalehti, -
laski uudelleen hänen kauhean kuolemansa, yksityiskohdat, -
sinun Adam Saber oli kuusivuotias, hänen äitinsä oli juuri kuollut, -
ja hänet oli laitettu ensimmäiseen, useista sijaiskodeistaan.
Hänen pakonsa oli tämä... Tämä kaamea murha.
Kaikki mitä Adam tiesi Davidista, hän olisi voinut kerätä sen medialta, eikö?
Hyvä on, sanotaan, että olen samaa mieltä näistä...
Jollain tavalla huterista olettamuksista.
Miksi Adam loisi harhan?
Anna lompakkosi.
- Mikä tahansa lompakko käy? - Selvä.
Miksi kannat tätä kuvaa äidistä?
- Muistona hänestä. - ja tuntea, positiiviset asiatjoita muistot herättävät.
- Kyllä. - Jos tämä kuva olisi olemassa, mutta et tietäisi sitä, -
pystyisitkö hyötymään sen olemassa olosta?
- Luultavasti en. - Selvä.
Uskoakseni lapsena, -
Adam Saber alkoi kantaa mukanaan mielikuvaa Davidista, -
joten ei ollut väliä minne hän meni, miten kauheiksi asiat meni, -
aina oli joku jolla asiat oli huonommin, David Bernburg kidutettiin kuoliaaksi, -
Saatanaapalvovien vuori noitien toimesta. Mutta hyötyäkseen tästä mielikuvasta, -
hänen täytyi olla täysin tietoinen siitä, ja siksi ei voi olla persoonallisuushäiriöinen.
- Tuo on erittäin ihailtava diagnoosi. - Kiitos erittäin paljon.
- Miten aiot todistaa sen? - Isä, en aio todistaa sitä.
Aion parantaa sitä.
Hei rouva Bernburg. Kiitos uudestaan, että suostuitte auttamaan minua tässä.
Halusin kertoa teille, että Adam on luonut esiintymisen pojastasi.
En... En halua, että pelästyt.
Olen kasvattanut kolme poikaa, ja rukoillut heidän haudoillaan.
- Juuri mikään ei pelästytä minua. - Kiitos.Arvostan sitä.
Tässä on Adam.
- Hei Adam. - Hei. - Tässä on Dita Bernburg.
- Onko nimi sinulle tuttu? - Ei.
Hänen poikansa David, murhattiin 25 vuotta sitten.
Paska. Otan osaa.
Olet saattanut kuulla siitä.
- Siitä oli lehdissä. - 25 vuotta sitten? Olin jotain kuusivuotias.
En lukenut paljoa lehtiä.
-Aiotko vastata? - Kukaan ei tiedä, että olen täällä. Se saattaa olla sinulle.
-Adam tässä. - Haluaisin puhua Davidille.
Täällä ei ole Davidia.
Äiti.
- Löysit minut äiti. - Poikani on kuollut.
Ei äiti, en ole kuollut.
Et ole poikani.
Olen minä.Asumme Quarry talossa, Tull Roadilla.
Löysin osoitteesi puhelinluettelosta.
Makuuhuoneeni oli ennen kirjasto.
Viikkasit vaatteet hyllyille kuin kirjat.
- Lopeta. - Tapasit sanoa, mitä vaatteita lukisimme tänään, David?
Ei.
Sänkyni. Sänkyni oli tehty leikkuupuusta, -
pitääkseen minut turvassa hengiltä.
Poikani kuoli 25 vuotta sitten.
Taskussasi on naula.
Kuinka tiedät sen? Kukaan ei tiedä sitä ainoastaan...
Löysimme sen Askernin kaivokselta.
Pidät sen aina mukanasi äiti.
- David. - Äiti.
Rautaa taivaasta, häätääkseen pahan.
- Häätääkseen pahan. - Kyllä.
Sitten se ei toimi.
Tähän täytyy olla jokin järkevä selitys. Odota hetki.
Äiti.
Tämä se on. Voit ottaa hänet ulos autosta.
- Haluatko, että tulen mukaan? - En, pärjäämme kyllä.
- Oletko varma? - Kyllä.
Selvä.
Kyllä minä pärjään.
No niin David, Tiedätkö missä olet?
En.
Ei ole mitään syytä, että tuntisit tämän paikan.
Mitä nyt? Mikä hätänä?
- Olin täällä yöllä. - Mitä?
Siksi en tunnistanut tätä paikkaa.
Kaikki on erilaista. Silloin satoi lunta.
Tuossa oli vaja.
David.
- Hän on tulossa. - Kuka on tulossa?
Kuka on tulossa? Kerro minulle.
Kaikki on hyvin. Kaikki on hyvin. Kerro minulle. Kuka se on? Kuka on tulossa?
Paholainen.
- Olen pahoillani. Olen pahoillani. - Älä jätä minua.
- Vien sinut takaisin autolle.
Ymmärrätkö? Vien sinut... Kaikki on hyvin.
- Pyydän, pyydän, pyydän vie minut pois täältä. - Kuuntele, tuoli on juuttunut.
- Minun pitää mennä takaisin... - Ei! Ei, älä jätä minua. - Hyvä on. Hyvä on.
Minun pitää saada signaali. Kävelen hieman, että saan signaalin, sopiiko?
Olet kunnossa. Olet kunnossa.
- Hei Cara. - Hei Virgil,jokin on vialla. Ei, olen kunnossa.
Tuoli on jumissa, ja tarvitsen sinut työntämään sen pois.
- Selvä. Etsin jotain. Tulen sinne kohta. - Kiitos. Hyvä. Hei.
Katsotaan mitä löytyy.
- Jumissako? - Hei Adam.
Kuka on Adam?
No niin.
- Nimeni on tohtori Caroline Jessup. - Niin, no, palataan sinuun myöhemmin.
-Adam... - Kysyin kuka Adam on. -Adam on potilaani.
- Oletko kunnossa? Vaikutat olevasi hämillään. - Hämillään?
Et sano minulle, koska olla hämillään, neiti.
Sinä et herää oudoissa paikoissa, -
tietämättä miten jouduit sinne. Joten esitän sinulle kysymyksen.
Missä olen? Miksi luulet, että minä olen Adam?
Olet Walkerin myllyllä. Ja näytät Adamilta.
- Hei. - Caroline, oletko kunnossa? - Kyllä, olemme kunnossa.
Olin... Minä vain... Juttelen...
- Wesille. - Wesille.
- Huomenta Virgil. - Hei Wesley.
- No niin. Kaunista. - Nappaa se, nappaa se.
- Hienoa. Heitä. - Isä! Isä. - Niin?
- Meidän pitää puhua. - Selvä. Tulen kohta takaisin.
- Miksi sinä... - Tapasin juuri Wesin!
Mi... Miksi isä? Miksi? Miksi teet tämän minulle?
Koska lakkasit kysymästä kysymyksiä.
En minä muuta teekään. Teen sitä koko päivän.
- En muuta teekään isä. - Ei, ei! Lakkasit kysymästä itsestäsi, Caroline!
Olet kehittänyt, tämän vahvistettujen uskojen systeemin, -
jonka estätjoutumasta, minkäänlaiselle itsetarkkailulle.
Se tarkoittaa, että et tule koskaan saamaan, -
uutta ajatusta ammatissasi. Sinun pitää oppia, ottamaan ne ideat, asettaa ne yhdelle puolelle, -
ja yrittää edistyä yhdellä isolla kysymyksellä, joka on miksi?
Ja yksinkertaisesti kysyä, mitä? Vastaukseen, en tiedä.
Vaikka olet vanhempi, niin et ole aina oikeassa. Saattaa olla, että olet ollut väärässä pidempään.
Mikä on ollut motivaatiosi? Onko se ollut, auttaaksesi Adamia, löytämään mikä tahansa...
Kriisi joka mursi hänen psyykeensä?
Vai onko se tasan sitä, että todistaisit minun olevan väärässä?
- Kulta. - Älä viitsi.
Selvä, menkää kaikki suihkuun. Kulta!
Eli, Wesley Crite oli, maanalaisen rokkibändin keulahahmo.
Hän kuoli marraskuussa vuonna 1994.
Joka oli mahdollisesti itsemurha. Sillä hetkellä Adam Saber oli vankilassa.
Hänet oli juuri laitettu eristykseen. Joten, tällä alhaisella hetkellä elämässään, -
hän ottaa toisen henkilön tarinan, joka on omaansa huonompi.
- Selvä. - Selvä.
Hyvä.
Hei, Wesley. Anteeksi, että jouduit odottamaan.
Minulla riittää aikaa, tohtori Jessup.
Haluaisin kysyä muutaman kysymyksen, jos se käy sinulle.
Haluaisin esittää sinulle kysymyksen ensin.
- Niin? - Pidättekö tohtorinarvoa tieteen, vai Jumalan nimessä.
Miksi kysytte?
Tuojuttu kaulassanne.
Pidän itseäni tieteen tohtorina...
Mutta naista Jumalana.
Haluaisin näyttää sinulle jotain.
Marraskuun kahdeksastoista, vuonna 1994.
Tarkoittaako se sinulle mitään.
- Mene pois luotani. - Tiedätkö mitä silloin tapahtui?
- Mene pois. - Mitä sinä päivänä tapahtui?
- Mitä tiedät siitä päivästä? - Mene pois luotani.
Mene pois luotani!
David.
Oletko kunnossa?
- Hän oli täällä. - Kuka? Kuka oli täällä?
- Missä kuulit tuon? - En kuullut sitä.
Sävelsin sen.
Tuo on Davidin laulu.
- Julkaistiinko sitä koskaan? - Ei.
David teki sen sairaalassa, onnettomuutensa jälkeen, -
ja lauloi sitä itselleen, aina kun oli surullinen tai peloissaan.
- Kun hän oli peloissaan? - Se oli hänelle turvapaikka, suoja myrskyssä.
Onko mahdollista, että murha yönä kun hän oli metsässä, -
onko mahdollista, että hän lauloi tätä tuutulaulua?
- Rukoilen, että lauloi. - Haloo. - Hei, isä.
Luulen, Adam Saberin olleen pieni poika, hän saattoi todistaa David Bernburgin murhan.
Ja David on karannut siitä muistosta. Ehkä myös Wes.
- Onko sinulla Adamin osoitetta? - Miksi?
Koska haluan tietää, millaista elämää Adam haluaa paeta.
Hei.
Hyvä poika. Hyvä poika.
Haloo. Haloo.
Hei, kamu. Oletko yksin?
Kaikki hyvin, aion tulla sisään. Tulen sisään. En aio satuttaa sinua.
Haloo.
Voi paska. Selvä.
Selvä kamu. Hyvä on.
Katson,jos löydän jotain.
Ole hyvä. Ole hyvä.
Siinä raukka.
Haloo. Onko täällä ketään?
Haloo. Voi Jumala. Voi jukra.
Selvä.
Voi Luoja. Voi Luoja.
- Ensimmäinen ruumis? - Ei.
Lähetimme jonkun hakemaan, tämän Adam Saberin kuulusteluihin.
Paska! Paska. Unohdin hakea tyttäreni. En voi jäädä.
- Sinun ei tarvitse olla täällä. - Kiitos. - Hoidan sen. - Kiitos.
- Näitkö minut? - Teit hienoa työtä kulta.
- Oikeastiko, isä? - Kenna, tule lähdemme.
Tulen ihan kohta.
- Haloo. - Etsivä Danton Caroline Jessup tässä. - Haloo.
-Adam Saber on tyttäreni koululla. - Oletko varma, että se on hän.
- Kyllä se on Brockhurstin ala-aste. - Selvä.
- Jalkapallo kentällä. - Selvä, lähetän auton ja tulen sinne.
Niin nopeasti kuin pystyt. Kiitos.
Sammy! Sammy!
- Huomaatko. - Samantha - Sanoin sinulle, että hän tulee.
- Ei tarvitse huolestua. - Samantha! Sammy.
Samantha. Samantha. Olen pahoillani, että olen myöhässä. Sinun pitää tulla tänne juuri nyt.
- Mutta, äiti... - Tänne nyt! Tule tänne nyt!
Tulehan nyt. Tulehan nyt. Haluan, että menet, ja odotat Brodyn äidin luona, ymmärrätkö?
- Onko kaikki kunnossa? - Miten sinä pääsit tänne? - En ole yhtään varma.
- Sammy oli loistava! Luulen, että hän... - Haluan sinun pysyvän erossa perheestäni!
- Mutta sinä kutsuit minut. - En tehnyt mitään sellaista. - Sairaalassa.
- Mikä sairaala? - Kun tulit tapaamaan minua.
CC oletko kunnossa?
Miksi kutsuit minua?
Pikku CC.
- Kuka sinä olet? - Taivaan tähden.
Caroline, se olen minä. Charles.
Minä luulin, että meillä on säännöt, ettei puhuta vieraille.
Mutta hän tietää nimeni. Ja hän halusi puhua minulle, ennen kuin tulit sinne.
- Mistä hän halusi puhua? - Ensiksi hän halusi tietää perheasioita.
- Niinkö? - Kuten, mitä teimme tänä kesänä.
ja syntymäpäivänäni.
Mitä sinun syntymäpäivästäsi?
Pidinkö kirjoista, jotka hän lähetti minulle.
- Mitä muuta? - Sitten hän halusi tietää Jumalasta.
- Mitä sanoit hänelle? - Etten usko siihen.
Miksi sanoit niin, kulta?
Koska,josjumala olisi todellinen, hän ei olisi antanut isän kuolla.
Luulen... Luulen, että jumala tiesi kuinka ihana isä oli.
Ja hän halusi hänet taivaaseen, tekemään siitä paremman paikan.
- Ei se haittaa, että en usko, äiti. - Miksi?
Isoisä ei myöskään usko enää. Joten mitä ikinä tapahtuisi, olen hänen kanssaan.
Tässä. Jumala rakastaa sinua.
- Ja hän aina rakastaa, ymmärrätkö? - Kyllä.
- Mitä teit selällesi? - En tiedä.
Se kutiaa.
Pistän siihen jotain. Hei isä, minä tässä.
Kuule, Luulen, että Adamin ja hänen sivupersooniensa välillä on yhteys.
He kaikki haluavat tietää että, uskotko.
Adam kysyi sinulta, Wes kysyi minulta, Charles kysyi Sammylta.
- Charles? - Tuota...
Adam tuli Sammyn kouluun, teeskennellen olevansa Charles.
Caroline, Charles on kuollut.
Mitä? Minä... Isä, puhuin juuri hänen kanssaan. Hän oli sairas, mutta hän ei... Tarkoitan...
- Isä, olen pahoillani. - Minä myös.
Hänen piti aina tehdä kaikki ensin.
- Oletko kunnossa? - Kyllä. Vain hieman kutisi.
- Rakastan sinua, kultaseni. - Rakastan myös sinua, isä.
Hei, hei.
Huomasin luonnosvihon huoneessasi.
- Tykkäätkö piirtää? - Joutilaat kädet.
Moses piirsi päättymättömän meren.
Joten näen tämän. Varjo liikkuu näyttäen, että joku muu on siellä, eikö?
- Kyllä, mutta... - Mutta, mutta, mutta mitä?
Cara, tämä on... Älä viitsi, tämä on isää. Hän tekee mitä yleensäkin. Hän pilailee sinulle.
- Voitko ottaa selvää mitä tämä on? - Kyllä, tietysti.
Joten, Mistä on kyse?
Kyse on herra Saber, talostasi löydetystä ruumiista.
-Anteeksi? - Mies. Jotain 30-50-vuotias.
Tunnetko häntä? Selvä.
Oletteko uskonnollinen mies, herra Saber?
Kysyn, koska risti oli syöpynyt uhrin selkään.
Tunnistatko tämän?
Ehkä se oli poltettu tai veistetty siihen, emme ole vielä varmoja.
- Merkitseekö tämä mitään sinulle? - Ei.
Adam, tunnistatko mitään näistä?
Tunnistatko ne?
Merkitseekö tämä risti jotain sinulle? Tunnistatko mitään näistä?
Sanoin, etten tunnista niitä! Oletko kuuro? Selvä.Anteeksi.Anteeksi, etsivä.
Voimmeko jutella hetken?
Älä painosta häntä juuri nyt. Et pääse minnekään.
Ja minä... Luulen, että voin auttaa sinua sen ristin kanssa.
- Olen nähnyt sen ennenkin. - Niinkö?
Olen nähnyt tällaisetjäljet kaupungissa. Olen pahoillani. En tiennyt muita,joilta kysyä.
Tohtori Jessup, miksi olette täällä?
Kirjanne pettivät teidät, eikö niin?
- Kyllä. - Kuunnelkaa.
Sen takia jumala antoi meille kaksi korvaa, mutta yhden suun.
Näillä kukkuloilla on paholaisen taikaa, -
joku voi yrittää hoitaa, kipeää lasta, -
tai kostaa kauhean vääryyden.
Muistakaa tämä. Kirjanne on ehkä pettänyt teidät, mutta jumala ei.
Seuratkaa tietä loppuun asti, aivan laakson päälle.
Näette Hollerin siellä. Kysykään mummoa.
Anteeksi?
Minä... Minä etsin mummoa.
On tärkeää, että löydän hänet.
Minun täytyy... Minun täytyy... Minun täytyy saada tietää, mikä tämä on.
Luulen, että se on jonkinlainen risti.
Tiedättekö mikä tämä on?
Tiedätte... Tiedättekö?
Antakaa kun katson.
Tämä ei ole risti.
Kuinka teet tuon?
Paremmilla silmillä kuin sinun.
Voitko kertoa mitä se tarkoittaa?
Et tule uskomaan. Lapsi!
Mikä helvetti tuo on?
Haluatko limsan? Oletko varma?
Ei ikinä. Ei hitto ikinä.
- Mitä sinä teet? - Sori kamu. Minun pitää kokeilla jotain.
- Stephen eno. Mitä teet? - Minun pitää tarkistaa jotain.
Pitäkää kiinni. Pitäkää kiinni! Pysy paikoillasi!
Hän tulee kuntoon.
Uskotko nyt?
Se on vuorien kirjoitus.
Tämä... On suoja.
Sinulla on kaksi uutta viestiä.
Tohtori Jessup, etsivä Danton tässä.
Halusin vain kertoa, että ei ollut tarpeeksi todisteita Adam Saberin pitämiseen, -
mutta vapautimme hänet isäsi huomaan.
Oliko onnea ristin kanssa? Soittele.
- Seuraava viesti. - Jessus, Carrie, missä helvetissä olet?
Kuitenkin pimeys videossa, se juttu joka liikkui...
Se on ääniaalto. Se on ääni. Carrie, se on hemmetin ääni. Kuuntele.
Pastori Christian Moore...
Suojaa uskottomat.
Kuulitko tuon?
- Cara. - Mikä se oli?
Ei aavistustakaan. Mutta tiedän, kuka Christian Moore on. Tai oli.
Hän syntyi Burlingtonissa Alabamassa vuonna 1889.
Hän on niitä kunnon vanhoja poikia. Etelän kansanparantajia.
Hän kuoli vuonna 1918. Siinä kaikki mitä löysin.
Kuitenkin kuuntele tätä. On olemassa, jokin historiallinen yhteisö Milling Junctionissa.
Siellä on mies nimeltään Monty. Hänellä on kaikki tieto hänestä.
Selvä, olen jotain 80 kilometrin päässä Milling Junctioista nyt.
Pääset sinne tunnissa. Lähde.
- Oletko kunnossa? - Kurkkuani kutittaa.
- Katson mitä löydän. - Ei yskän lääkettä.
Äiti sanoo, että se ei ole hyväksi sinulle.
- Oikeastiko? - Hunaja toimii tosin.
Niinkö? Selvä.
- Stephen eno. - Niin?
Luulen, että selässäni on jotain.
Edesmennyt isäni teki nämä filmit, suuren sodan jälkeen.
1918.
Silloin se tuli. Influenssa epidemia.
Ja silloin tapasimme hänet.
Pastori Christian Mooren.
Hän oli ainut kansanparantaja, -
ja kertoi Hollerin kansalle että, -
he eivät tarvinneet voodoo lääkettään.
Ainoastaan uskon Jumalaan.
Ja hän sai hyvän määrän Hollerin ihmisistä, - kääntämään selkänsä mummolle.
Hän käytti kahta omaa lastaan esimerkkinä.
He olivat täysin terveitä ja ilmeisesti immuuneja taudin tuholle.
Ja he olivat omituisia lapsia muistaakseni. Hiljaisia.
Selvisi, että heidän hiljaisuudelle oli hyvä syy.
Pastori oli menettänyt uskonsa, -
ja hän oli rokottanut, oman perheensä tautia vastaan.
Jättäen muut kuolemaan.
Kamalaa.
Sen takia Hollerin väki teki mitä teki.
Mitä se oli?
Isäni kuvasi kuten yleensäkin, ja minä seurasin häntä.
Ja silloin löysin heidät, pastorin lapset.
He raahasivat pastorin mummolle.
Ja hän jakoi omaa vuori oikeuttaan, hänen uskottomille tavoilleen.
Ja en voi tarkasti kertoa mitä tapahtui...
Mutta kahdeksanvuotiaalle lapselle...
Se todella näytti, että se vanha harppu, imaisi Chritian Mooren sielun...
Ja täytti kurkun hiekalla, ettei se pääsisi takaisin.
Ja sitten hän sanoi jotain, mitä en ikinä unohda.
Pastori Christian Moore, -
suojaa uskottomat.
Anteeksi.
- Haloo. - Tohtori Jessup, etsivä Danton tässä. Kuuletteko minua?
- Kyllä. Mikä hätänä? - Halusin kertoa sinulle että, -
lähetimme partio auton isäsi sijaintiin. He ovat, siellä muutamassa minuutissa. Olen menossa sinne.
- Miksi? Miksi? Mitä tapahtui? - On sattunut erehdys.
- Haloo. - Isä. - Hei kultaseni.
Isä, onko Adam kanssasi nyt?
- Kyllä. Poliisit toivat hänet hetki sitten. - Kuuleeko hän mitä sanon?
- Ei kai. Hän on huoneessaan. - Selvä isä, sinun pitää lähteä. - Miksi? Mitä on meneillään?
- Olet vaarassa. - Mistä sinä oikein puhut?
Isä, Adam Saber on kuollut.
- Kuuletko minua? - Kyllä, mutta puheissasi ei ole järkeä.
Se ruumisjonka löysin, se oli Adam.
Kuka tahansa siellä onkaan kanssasi, hän ei ole Adam Saber.
- No kuka hän sitten on? - En tiedä kuka hän...
Voi hyvä luoja.
Isä...
Isä... Isä!
Kuuletko sinä minua, isä?
Kuuletko sinä minua? Isä?
Isä, mi...
Is...
- Isä... - Ei...
Vastaa nyt, pyydän.
- Latham Instituutti. - Virgil, sinun on juostava yläkertaan tarkistamaan isäni vointi, onko selvä?
Selvä. Käyn tarkistamassa. Laitan sinut odottamaan.
Tohtori Harding? Hitto. Hitto.
Ei! Jeesus Kristus!
Tohtori... Tohtori Harding...
- Cara. Cara. Cara, sinun... - Virgil, missä... Missä isäni on?
Jotain kamalaa on tapahtunut, Cara. Hän on poissa.
- Hän on kuollut. - Mitä?
Minä en voinut... En voinut tehdä mitään.
- Hän on poissa. - Mi... Mit... Mi... Mitä?
Olen todella pahoillani, Cara. Todella pahoillani...
- Haloo? - Hei, kulta. Äiti täällä.
Voitko... Voitko... Voitko antaa puhelimen sedällesi?
Äiti haluaa puhua kanssasi.
- Hän on hakemassa auton avaimiaan. - Mi... Miksi? Minne olette menossa?
-Anna se.Anna se puhelin. - Sammy, oletko sinä kunnossa?
Hei. Sammy yskii ihan hulluna. Hänellä on jotain ihottumaa selässään.
Hänen lastenlääkärinsä on kiinni. He sanoivat, että pitää lähteä yleis-sairaalalle.
Cara? Cara?
Oletko vielä siellä?
Lääkäri ei voi auttaa häntä.
Oletko hullu, Cara? Hänen pitää päästä lääkäriin.
Mieti mitä kuulit videolta. Se mies on todella, vaarallinen. Sinun on tuotava hänet tänne, pyydän.
Ei, vaan sinun on kuunneltava itseäsi. En vie, siskontyttöäni millekään saatanan poppatohtorille.
- Vien hänet sairaalaan. - Kuuntele minua ja tuo hänet tänne, pyydän.
- En! - Minne olemme menossa?
- Sairaalaan. Kyllä sinä paranet. - Stevo! Odota.
- Pysy kaukana meistä. - Stevo, sinulla ei ole aavistustakaan siitä, mitä on meneillään, Stevie.
Samantha Jane! Tule mukaani! Samantha Jane!
Mene, mene, mene! Yläkertaan.
No niin. Kylpyhuoneeseen. Kylpyhuoneeseen. Vauhtia.
- Olet suuressa vaarassa, koltiainen. - Hei. Sinun friikkisi ilmestyi juuri tänne, isän autolla.
- Pidä hänet kaukana Sammysta - Stephen, ensimmäistä kertaa elämässäsi, kuuntelisit isääsi?
- Tässä. - Hei, äiti. - Hei, muru. Tottele Stephen setääsi, ymmärrätkö?
- Selvä. - Kyllä kaikki järjestyy, ja minä pysyn puhelimessa kanssasi koko ajan.
- Minua pelottaa äiti. - Tiedän, tiedän. - Se mies jalkapallokentältä on täällä.
Tiedän, kulta. Tiedän.
- Stevo! - Hän tulee portaita pitkin.
- Hän on talossa. - Stephen?
Samantha Jane!
Stephen, isäsi täällä. Nyt ei ole oikea aika leikille, Stephen.
Sammy?
Samantha Jane, kulta. Sinun on tultava, isoisäsi mukaan Samantha Jane. Kulta?
Pyydän! Hitto vie, Stevie, avaa tämä ovi!
Meillä ei ole kovin paljon aikaa! Erittäin paha mies on tulossa tänne, Stevie!
Avaa ovi! En voi auttaa teitä,jollette avaa ovea isällesi!
En välitä! Painu pois tästä talosta, heti!
Stevie! Stevie!
- Stevie! - Sammy!
- Samantha Jane... - Sammy! Sammy! Stephen?
Tuo oli vahinko, kulta.
Kuuntele minua. Sinun on tultava mukaani, Samantha Jane.
Sammy, käske häntä antamaan puhelin Davidille.
Hän haluaa puhua Davidin kanssa.
David? David ei ole täällä, kulta.
Sammy, laita... Laita kaiutin päälle.
Caroline?
Päästä nyt helvetissä David puhelimeen!
Sammy? Sam... Stephen? Stephen?
Äiti. Hän kaatui.
- Sammy? - Voitko tulla tänne hakemaan minut?
Ennen kuin hän herää. Stephen setä?
Oletko kunnossa?
Kerro missä tämä poppatohtori on.
- Mennään. Ei sinulla ole hätää. - Minua pelottaa!
Älä pelkää. Turvavyö kiinni.
Toimi!
Kun yskin, minun tekee mieli oksentaa, Stephen setä.
Me tapaamme äitisi ihan kohta. Minä lupaan.
- Hei! Hei! - Äiti! - Minä kannan sinut, muru.
Anna kätesi. Kaikki on hyvin. Voi hyvä Luoja. Tulehan.
-Ai, äiti! -Anna kun katson.
Selvä. Aja, Stephen. Suoraan eteenpäin.
- Kuinka kauas vielä? - Se on ihan parin mailin päässä.
- Olemme keskellä ei mitään. - Tiedän. Tiedän. Jatka vain eteenpäin. Olemme siellä ihan kohta.
- Jessus, toivottavasti tiedät mitä teet. - Jatka vain eteenpäin!
- Varo! - Hitto!
- Voi Luoja! Voi Luoja. - Mikä helvetti tuo on?
Ei hätää. Ei hätää. Olemme perillä. Ei hätää.
Pysy sinä täällä. Pysy tässä, Stephen.
Tule, kulta. Mennään. Ei hätää. Olet kunnossa. Tiedän. Tiedän. Ei hätää.
Vi... Vitt...
Hitto.
Ei saakeli.
- Äiti, en halua... - Kaikki on hyvin. Ei hätää.
- Näytä selkäsi hänelle. - Hän näyttää pelottavalta. - Näytä selkäsi hänelle.
Hän auttaa sinua. Kaikki on hyvin. Minä olen tässä.
- Onko minun pakko? - Minä olen tässä, okei?
Hukkasit tiesi lapsonen, etkö vain?
- Jumalasta. - Isäni kuoli.
On hirveää menettää rakas.
Vieläkin huonompaa on menettää uskonsa.
Olen pahoillani, lapsi.
- Miksi? - Kun suojaus on alkanut, hän löytää sinut.
Ei. Ei. Ei, sinun on tehtävä jotain.
- Hän on tehnyt valintansa. - Hän ei ole valinnut. Hän ei ole valinnut. Hän on lapsi.
Me olemme kaikki Luojan lapsia.
Pyydän, auta meitä.Auta, auta häntä.
Hän ei tule olemaan yksin.
Hän lepää suojeltujen kanssa.
Ei. Ei!
Äiti.
Stephen! Stephen!
- Peitä silmäsi. Älä katso. Älä katso. Älä. - En.
Stephen... Stephen?
Stephen...
Älä...Avaimet.Avaimet.
- Sammy! - Äiti! - Tule.
Äiti!
Sammy...
No niin. Oletko kunnossa?
Hyvä, kulta. No niin. Mennään.
Mennään. Mennään.
Olen pahoillani.Anteeksi.
Ei hätää. Olet kunnossa. Ei hätää.
Sammy? Sammy, mikä hätänä? Voi Luoja. Ei hätää.Yski se ulos.Yski se ulos.
- Voi hyvä Luoja. - Äiti, en tunne sormiani. - Selvä, muru. Ei hätää. Olet kunnossa.
Kaikki menee hyvin. Kyllä sinä parann...
Sammy!
Äiti?
Sinä vuodat verta, äiti.
Löin pääni.
- Ei hätää. Kaikki on hyvin. - Olen tosi peloissani, äiti.
Kaikki on hyvin. Ei hätää.
Tule. Tule tänne. Tule tänne.
Tule tänne. Ei hätää. Kaikki on hyvin.
Ei hätää. Kaikki on hyvin. Ei hätää.
Ei hätää. Ei hätää. Kaikki on hyvin.
Matteus, Markus, Luukas ja Johannes, -
siunatkaa peti jossa makaan, -
siunatkaa minua kun lasken levolle, -
minä annan ruumiini Luojan huomaan.
Viisi pientä enkeliä sänkyni ympärillä, -
yksi jaloissa ja yksi pään päällä, -
yksi laulaa ja yksi rukoilee, -
ja yksi joka vie syntini pois.
Aamen.
Äiti... Äiti...
Ei hätää.
Äiti!
Sammy. Sammy?
Hengitä. Hengitä. Hengitä.
Hengitä, Sammy.
Voi Luoja.
Sammy?
Jakomielitautiset sekä vahvasti skitsofreeniset suomentajat kiittävät. Toivottavasti piditte. - EFECT-RONTTI -